Hvert niende år drar vi til tempelet i Uppsala
for å takke gudene og gi dem offergaver for alt det de gjør for...
For å beskytte oss, for suksessen i kamp,
for regnet de sender over avlingene våre,
og, selvsagt,
for våre barn.
I år hadde jeg ikke tenkt å dra, fordi det er for mye å gjøre her.
Men så ble min ufødte sønn
tatt ifra meg,
og jeg begynte å lure på hva jeg har gjort for å ergre gudene.
Hva gjør kristne med slike sorger?
I Bibelen står det at alle sorger skal gå over.
I alle fall,
jeg bestemte meg for å dra.
Jeg tar med barna, for første gang,
for det er viktig at de drar.
Hva med deg?
Jeg?
- Hva med meg? - Vil du bli med oss?
Eller kanskje du heller vil bli her
og tilbe din egen gud?
Nei, jeg blir gjerne med deg.
Godt.
Jeg hadde tatt deg med uansett.
En gave til gudene, for barna.
Jeg ber for at min datter skal bli frisk.
En gave til gudene.
Jeg ber for god helse og velstand.
Min gave til gudene.
Jeg ber om velsignelse for min sønn.
Gyda, ta offergavene.
Til gudene som takk for mitt nye barn.
Takk.
Ragnar,
er du ikke glad for at vi skal til Uppsala?
Selvsagt er jeg glad.
Hvorfor skulle jeg ikke være glad?
Når vi kommer til Uppsala,
skal vi spørre gudene om hvorfor de gir med en hånd,
og tar med den andre.
Hvorfor gjorde de meg til jarl, for så å drepe sønnen min?
Vi kan få flere sønner.
Har vi ikke prøvd?
Arne.
Gyda, tre fram.
- Forsiktig. - Ragnar.
Uppsala!
Floke!
Her er den hellige lunden.
Gå og heng opp offergavene i trærne.
Vet han om det?
Nei.
Hill æsene og vanene.
Hill gudene og gudinnene.
Hill Odin, Tor og Frøy.
Hill Vale, Siv og Heimdall.
Hill Balder, Brage og Eir.
Hill Frøya, Loke og Frigg.
Hill Lin og Mime.
Hill Njord, Rån og Ty.
Hill Odins spyd, Tors hammer.
Hill den mektige fruktbare jorda.
Alle...
Hill.
Du vet hvem det er, ikke sant?
Selvsagt.
Dette er Tor som holder hammeren sin, Mjølner.
Hvem har ikke hørt ham slå på ambolten sin i stormen?
Hvem tror ikke på mektige Tor, frosten og ildens bane?
Frøy, Loke og Frigg.
Hill Lin og Mime.
Hill Njord, Rån og Ty.
Hill Odin...
Frøy, herre,
fyll meg med sæd og gi meg en sønn.
Gjør som du vil med meg,
gjør meg blind og døv om du vil,
men gi meg en sønn.
Ta imot blodofferet som vi gir deg,
æren vi tilbyr deg.
Min herre,
la meg unnfange igjen,
før det er for sent.
Hill Frøya, Loke og Frigg.
Odin, fader.
Jeg er kommet for å be om din kjærlighet.
Jeg vil vokse og vise fremgang, jeg vil være rask og vis. Hør meg, herre.
Hill, alle.
Hill æsene og vanene.
Hill gudene og gudinnene.
Herrenes herre,
fader,
hør min bønn.
La meg forstå din vilje.
Er det sant at jeg skal få flere sønner,
som den synske sier?
Ta imot offeret jeg vil gi deg,
og svar meg så.
Hill æsene og vanene.
Hill gudene og gudinnene.
Hill Odin, Tor...
Hvem skal bære min sønn?
...Siv og Heimdall.
Hill Balder...
Hill Frøya, Loke og Frigg.
Hvor bra er vel dette, Rolv?
Særlig at vi er her sammen.
Ja,
mens vi er her i Uppsala, la oss fryde oss over hvert sekund.
- Har du vært her før, Helga? - Nei.
Vet du hva som skjer her?
Jeg har hørt historier.
De er alle sanne.
Men de forbereder deg ikke på det som virkelig skjer her.
Jeg gleder meg til å finne ut av det.
Når er maten klar, Helga?
Jeg er sulten.
Du er alltid sulten.
Selvsagt er jeg det,
men ikke alltid på mat.
Kan du føle det, Gyda?
Kjenner du gudenes nærvær?
De har forlatt sine opplyste haller for å se oss.
De er her, det er sikkert.
De går iblant oss.
Og dømmer oss.
Når gir vi offergavene våre?
Ved slutten av festivalen.
Og i mellomtiden feirer vi gudene
og nyter deres nærvær så godt vi kan.
Gi Adalstein noe å drikke.
Prest, koppen din.
Mor, har du vært her før?
Én gang.
- Bad du gudene om noe? - Ja.
Og de gav meg alt jeg ønsket meg.
Hva er dette?
Disse vil alle bli ofret.
Seks, syv, åtte, ni.
Syv, åtte, ni.
Og ni geiter og ni griser.
Det er ni av alt!
Ja,
ni av hvert slag.
Og dette?
Det er til menneskene som er blitt valgt ut.
Kom og bli med oss, prest.
Drikk.
Drikk for nettene og for gudene.
Og
spis disse.
Jeg hørte rykter i dag om at selveste kong Hårek vil ta del i festivalen.
Det er ikke et rykte.
Jeg ønsker å møte ham.
Man hører fantastiske historier og legender om ham.
Takk.
Du vil gå ut dit, ikke sant?
Bli, vær så snill.
Hvorfor kan du ikke bli?
Prest...
Du kan da ikke være trett, Adalstein.
Ikke på denne store reisen du har påbegynt
og må fullføre.
Leif,
hvis du slipper meg, vil jeg falle igjen.
Nei, gudene vil holde deg.
Prest,
jeg har ventet på deg.
Gyda, hva er det, barn?
Jeg blør.
Da er du ikke lenger et barn. Tilgi meg.
Du er en kvinne.
Men la meg holde deg i mine armer en siste gang,
slik jeg pleide.
Det er vanskelig for meg å gi slipp på deg.
Hvorfor gjør du dette, Tyri?
Forstår du ikke?
Jeg må.
Prester, våkne!
- Din ignorante bondeknøl! - Våkn opp!
- At du våger å forstyrre! - Våkne!
Kom deg ut! Ut av tempelet!
Prester!
Hvis dere verdsetter livene deres, stans umiddelbart.
Idioter! Dette er kong Hårek.
Adalstein,
det er noen jeg vil du skal møte.
Du må være Ragnar Lodbrok!
Det er meg en ære og et privilegium
å legge mitt åsyn på deg.
Ditt rykte kommer deg i forkjøpet, Ragnar Lodbrok.
Dette vet jeg fordi det er blitt meg fortalt av så mange at du drepte jarl Haraldson,
og at du bygde et helt nytt skip,
at du var den første som seilte vestover, og beseiret en konge av England!
Jeg kan faktisk knapt tro mine egne øyne,
at du står her like foran meg.
Sitt.
Reisende og historiefortellere har beskrevet hvordan du kom til makten
ved å beseire, en etter en,
de seks onklene som drepte din far.
Og min mor,
og alle mine søstre og brødre.
Jeg vet også at du tilgodeser poetene dine,
at folket ditt respekterer lovene dine, og styresettet ditt.
Derfor vil jeg, her,
på dette sted,
i gudenes levende nærvær,
tilby deg min troskap
og min tjeneste.
Jeg tar gladelig imot tilbudet ditt.
Hvordan kan jeg gjøre gjengjeld?
Du kan forene krefter med meg.
Jeg er ikke fornøyd med det jeg har oppnådd så langt.
Jeg vil sende flere menn vestover.
Ja, for å plyndre, men også for å utforske nytt land.
Finnes det andre land i vest?
Det er et kongerike kalt Frankerriket.
Et kongerike langt større, langt rikere
og langt mektigere enn England.
Adalstein, kom.
Kom.
Denne mannen har sett det.
Jeg var en kristen munk i England.
Jeg reiste til andre land som misjonær.
Jeg har hørt om kristne og om deres gud.
Og er du fremdeles kristen?
Nei.
Selvsagt ikke!
Hvordan kunne du være kristen og vandre blant våre guder?
Jeg deler din appetitt for nye eventyr, Ragnar Lodbrok,
og jeg vil gladelig forene krefter med deg,
da jeg, som konge, naturlig nok ikke tilgodeser individuelle foretak
blant mine jarler eller noen andre.
Men jeg vil være fornøyd blott med at mitt navn kobles til ditt
når poetene forteller historien om da vi normannere seilte mot vest
og oppdaget nye verdener.
Kom. Spis.
Hvorfor kom du tilbake?
Jeg var sulten.
Hvor mange kvinner har du vært med?
- Du vet vel ikke. - Jeg gjør som jeg vil her.
Jeg trodde vi kom hit sammen.
Vi kom hit med jarl Ragnar.
- Jeg trodde vi kom hit sammen, men... - Vi kom hit sammen.
Vi er sammen.
Hvorfor plager du meg?
Jeg er den jeg er,
og jeg kommer ikke til å forandre meg,
ikke for deg, ikke for min bror, ikke for noen.
Så dra hvis du vil.
Men en dag vil jeg være en stor mann,
og du vil angre på at du forlot meg bare fordi jeg ligger med andre kvinner.
Hvis du virkelig vil være en stor mann,
burde du ikke være hos kong Hårek nå?
Hva mener du?
Det er der broren din er nå,
og han skryter utvilsomt av at han seilte vestover, alene,
og alt det han har oppnådd alene.
Hvis du ikke var så sta og fordrukken,
ville du også vært der, men du ble ikke invitert.
Du visste ikke engang om det.
Jeg kunne ha fortalt deg det.
Du skjønner, Rolv,
du trenger meg like mye som jeg trenger deg.
Hvis du virkelig vil bli til noe, da.
Ragnar Lodbrok,
jeg drikker for ditt gode hell.
Måtte gudene fortsette å tilgodese deg og bringe deg mer berømmelse.
Måtte de gjøre det samme for deg, kong Hårek.
Du har vist meg den ære å love din troskap som jarl til meg.
Tilgi meg, så, hvis jeg virker utålmodig
etter å ta i bruk dine ferdigheter og ditt rykte
så snart som mulig.
For å gjøre hva?
Det er en jarl i Gotland, jarl Borg.
Han er en viktig mann, men han påstår at han har rett
på en del av mitt land.
Han truer meg.
Han ville invadere min jord for et år siden, men han trakk seg tilbake i siste stund.
Og nå, igjen,
opptrer han truende.
Hvordan kan jeg være til hjelp?
Vil du reise til Gotland som min utsending?
Det er ingen andre jeg heller vil skal representere min sak,
for din berømmelse er viden kjent.
Hvis du kan ordne opp i denne saken,
vil jeg stå i evig gjeld til deg.
Hva sier du?
Kom.
Har du kommet hit av egen vilje?
Ja.
Jeg hadde mistanker om deg.
Jeg ante noe,
så jeg snakket med jarl Ragnar.
Han fortalte meg historien din.
At du var prest,
at du var kristen
og at du tilbad en gud som kalles Jesus Kristus.
Er dette sant?
Ja.
Og tilber du fremdeles denne guden?
Er du fremdeles kristen, i hjertet ditt?
Nei.
Si det igjen.
Nei.
Og en tredje gang,
si det.
Nei.
Du vet hvorfor du er her, ikke sant?
Du har blitt bragt hit som en offergave til gudene.
Jeg er kommet for å fortelle dere
at å ofre denne mannen ikke vil glede gudene.
Ikke er han villig, og ikke er troen hans akseptabel for Odin.
Hjertet hans er korrupt.
Han har ikke benektet sin avgud.
Det ser ut til at guden din endelig kom til din redning.
I stedet
må en blant dere gå med på
å ta hans sted i morgen, under ofringen.
Hvis ikke vil alt gå galt.
Gudenes raseri vil straffe alle,
og de vil trekke tilbake sin beskyttelse over oss.
Nei, ikke du.
Før noen andre kan gjøre krav på denne æren,
ønsker jeg å bli ofret.
For min families skyld,
for alle deres skyld,
mine venner.
For alle mennesker i Midgards skyld.
Jeg håper at gudene vil godta mitt offer.
Og i så fall ser jeg frem til det med glede.
Oversatt av: Bjarte Wathne Helgesen, DDS